Допълнителните ръце ти пречат, а?
Малко...
Искаш ли да отидем другаде? Някъде, където няма да ни пречат.
Води.
Иемон.
Иемон...
Не виждам спасение. Сахей спечели играта.
Стига, Горомару! Не говори така.
Вижте. Войниците на Иемон не могат дори да мръднат оттук, а...
Просто не се връзва.
А защо войниците да полудяват от вдишване на дим?
Както казах, този дим идва от горене на коноп.
Някои обикновени треви имат изненадващи свойства.
Затова ли провери посоката на вятъра, преди да запалиш огъня?
Горомару е прав. Направо ме размаза.
Какво? Иемон...
А даже не се стигна до битка. Плашиш ме, Сахей.
Целта ми беше да няма битка.
Исках да проверя една идея.
Значи всички сте тук. - Да.
Време е за тренировка. След пет минути - в доджото.
Следващия път няма да загубя.
Никога повече няма да губя.
Никога повече няма да губя...
Няма да умра! Няма! Никога няма да умра!
Истинската игра започва сега!
ОНИМУША Душа ян
Не виждам и следа от тях.
Сигурно всичките Генма са се събрали да гледат битката на Мусаши.
Май се приближаваме до повърхността. Да продължаваме.
Не можем да останем тук.
Ти бягай. Мен ме забрави.
Не мога да те оставя тук.
Мама и татко... Баба и дядо... Всички са мъртви.
Вече няма значение какво ще се случи с мен.
Няма проблем да говориш така, но близките ти не биха се съгласили.
Да тръгваме.
Упорити копелета, а?
Техника "Лястовича буря"!
Лястовичи потоп!
Научил си странни техники. - Това беше просто за забавление.
Чакай да видиш истинската ми сила. Знам, че нямаш търпение.
Спускащи се лястовици!
Да!
Добре съм. - Не се изтощавай. Не бързай.
Явно аз съм Они.
Сайо, тук ще се разделим.
Това беше страхотно. Нямам търпение да повторим.
Знам, че не говориш сериозно.
Какво е всичко това? - Оръжията, разработени от Иемон.
Проучвал е историята на изтока и на запада.
Представяш ли си бойно поле с такива чудовищни оръжия?
Без самураи, без близък бой.
Само безцелни убийства и смърт. Какво значение ще има такава битка?
Никога не съм виждал значение в никоя битка.
И в битката между мен и теб ли няма никакъв смисъл?
Няма, това е просто бой между един Они и един изрод.
Все се правиш на хладнокръвен, а? Сега ще те накарам да се изпотиш!
В крайна сметка, ще използвам това.
Да, от това се боях. Добре, леко се препотих.
Иемон!
Сахей... Точно ти ми трябваше.
Радвай се, Сахей.
Ще те направя господар на света.
Слушай ме внимателно. Няма да живея дълго така.
Има само един начин да остана жив - да се превърна в Генма.
Но в сегашното си състояние не мога. Затова трябва да ми помогнеш, Сахей.
Занеси ме в съседната стая. Ще ти обясня какво да направиш.
Дори да ми обясниш, не съм сигурен, че мога...
Разбира се, че можеш! Не съм сигурен, че друг би могъл.
Ти ме победи, забрави ли? Ще се справиш.
А след като създам по-хубав и по-силен свят от сегашния,
обещавам ти, ти ще бъдеш моя дясна ръка.
Ще живееш като истински самурай - горд, славен и властен.
И няма да си само ти.
Всички истински самураи ще намерят спасение в моя свят.
Ще живеят свободно като воини, ще покосяват враговете
и ще къпят мечовете си в кръв!
Планирах да направя Мацуки командир на всички самураи,
но с твоето пристигане съдбата реши друго.
Братко, това беше желанието на нашия учител Мацуки.
Помогни ми да го изпълня! Само така ще спасим страната!
Бъдещето зависи от теб, Сахей! Какво ще направиш?
Върви в Ада. Върви в Ада!
Не заслужаваш живот, след като уби толкова хора!
Не си никакъв самурай! Ти си боклук!
Сахей, времето ни изтича.
Побързай, вдигни ме и ме занеси в другата стая.
Сахей... - Сахей...
Добре, братко.
Ще направя каквото искаш.
Сахей!
Каква сила! Станал е още по-голямо чудовище!
Това си го биваше.
На твое място щях така да започна.
Нямаше да губя време с тези номера с четирите ръце.
Защо изобщо се бием? Мястото ти е при нас, Мусаши.
Присъедини се към нас и забрави за човещината.
Признавам, думите ти звучат примамливо.
За мен вече няма място в човешкия свят.
Може би съдбата ми е да умра с теб.
Убий го! Веднага!
Ще го убия... Ще ви нахраня с душата му...
Сахей! Нали няма да изпълниш желанието му?
Спри! Сахей! Спри! Спри!
Сахей!
Сахей...
Сахей!
Напоил съм този парцал с есенция от коноп.
Това, което ти казах по-рано, беше лъжа.
Дадоха ми тайна мисия, за която дори Мацуки не знаеше.
Радвам се, че те изслушах, Иемон.
Но все още мисля, че идеята ти е пълен абсурд.
А и знаеш ли какво? Светът ми харесва такъв, какъвто е.
Нямам желание да завладявам и да властвам.
Остави всичко на мен.
А сега... Сбогом.
Май те победих отново, братко.
Сега...
Ето какво...
Мисията, която ми дадоха,
беше да убия всеки, който знае за златната мина.
Ще ме убиеш ли?
Това ми беше заповядано.
Но трябва ли да го правя?
Много хора загинаха и основната причина за това си ти.
Не искам смъртта на хората, с които учих, да е напразна.
А след това трябва да убия и Мусаши.
Част от мисията ми е да го отровя.
А даже не знам дали е възможно да бъде убит.
И какво ще правиш?
Да се спра ли?
Едно е златна мина.
Друго е златна мина с чудовища. На господаря ми това не му трябва.
Явно ще трябва да му кажа нещо, за да го успокоя.
Ела. Да намерим изход.
Не. Ти излез сам. Аз трябва да свърша нещо тук.
Какво?
Мисля, че разбирам.
Щом е така, надали ще се срещнем отново.
Пази се. - Ти също.
Мусаши!
И още по-долни нива ли има? - Мусаши!
Мусаши!
Проклет Они! - Скапан Генма!
Мусаши...
Мусаши! - Умри!
Мусаши! Мусаши!
Убий Генма... Превърни се в Онимуша...
Мусаши... Мусаши...
Мусаши!
Защо дойде тук? - За да те видя, Мусаши!
Махни се, момиченце! Пречиш! - Ти да мълчиш!
Коджиро е прав. Не ти трябва да виждаш битка между две чудовища.
Но ти не си чудовище, Мусаши!
Аз съм Они! Можеш ли да се съмняваш, след като убих твоите...
Не, не! Затова дойдох! За да ти кажа, че грешиш!
Ти постъпи човечно.
Благодарение на теб мама и татко си отидоха като човешки същества.
Мусаши, дойдох, за да ти благодаря.
Благодаря ти, че си човек.
Мусаши... - Да...
Страхливец! Тъкмо ставаше интересно! - Извинявай.
За разлика от теб, живял съм дълго. Всичко става сложно.
Но не се притеснявай. Не слагам край на битката.
Не и след като те накарах да ме чакаш толкова време.
Това е онзи Мусаши, когото познавам! За момент се бях притеснил.
Не те разбирам, Мусаши. Защо приемаш да си прост човек?
Новото е много по-вълнуващо!
Мусаши! Мусаши!
Забравих нещо. Има причина да се върна към човещината.
Дадох ти обещание. Трябва да го спазя.
Уважавай ръкавицата.
А и... Теб само човек може да те победи.
Сигурен ли си? - Напълно.
Добре.
Сайо, гледай. Вижда се откъде излиза въздухът.
Сигурно там е изходът. Излез и...
Таромару! - Идеално. Тъкмо ти трябваше водач.
Пази я. - Мусаши!
Добре де...
Къде е Сахей? - Излезе.
И те е зарязал?
Както и да е, пази се.
Ти също.
И не се бави много тук. Може би е време да пораснеш.
Да, може би си права.
Седем самураи, трима от тях - злодеи.
Явно аз съм последният злодей. Прав беше, Мусаши.
Пак те накарах да чакаш. - Спокойно, свикнал съм.
Коджиро, ти вече си загубил! - Защо мислиш така?
Затова си хвърлил ножницата. - Хвърлих я отдавна.
Преди беше по-приятен. - Защото сега ни е втората битка.
Да, и този път ще се погрижа да си останеш мъртъв.
Пробвай се!
Винаги съм тренирал, за да бъда силен...
Няма ли да се биеш? - Мусаши!
Мамо.
Какво има? - Не мога да разкарам това просяче.
Иска най-хубавата стая и не приема отказ.
Момиченце.
Ще трябва да платиш предварително за стаята.
Това стига ли?
Какво е това? - Мое е.
Истинско ли е? - Разбира се.
А багажът ми... Нося само това.
Прости ни за проявеното невъзпитание.
Остани колкото искаш. - Мамо...
Благодаря. - Имаме клиент.
В нея има нещо странно.
Не е просто странно, синко. Мисля, че момичето е чудовище.
Но може да си плати, нали?
Поне не е скучна. Мисля, че ще стане интересно.
Извинете, господарю Уншо.
Какво?
Чух шум и излязох да проверя.
Намерих това.
Видял си Кайзен, нали?
Не. Когато излязох, тук нямаше никой.
Ясно...
Където и да е била ръкавицата, сега е по-тежка, отколкото беше.
Превод от английски: Tigermaster
©2023 Translator's Heaven http://subs.sab.bz